Me ei loobu kunagi otsimisest, kuid kõigi otsingute lõpuks
jõuame tagasi algpunkti ja mõistame seda kohta esimest korda. - T. S. Eliot
Pärast mängu on enne mängu. - S. Herberger
Oleksin nii meelsasti...
...i n i m e n e !
Inimene.
Meie planeedi üks salapäraseim liik.
Lahtiste küsimuste müsteerium.
Kes me oleme? Kust tuleme? Kuhu läheme?
Kust me teame, mida me usume teadvat?
Miks me üldse millessegi usume?
Loendamatud küsimused, mis vastuseid otsivad.
Vastust, mis tõstatab uue küsimuse.
Ja järgmine vastus jälle uue küsimuse. Jne, jne.
Kuid lõpuks pole see küsimus ikka see sama.
Ega ka alati sama vastus.
Pall on ümmargune, mäng kestab 90 minutit. See on siiski kindel.
Kõik muu on teooria.
Ja käima!
LOLA JOOKS
Manni? - Lola.
Mis on? Kus sa oled?
Kus ma olen? Kurat võtaks, kus sina olid?
Sa olid juba läinud. Ma tulin liiga hilja.
Miks sa just täna hiljaks jäid? Sa oled alati nii täpne. Alati!
Mopeed varastati ära. - Mida? - Jah, ma... Ah, pole tähtis...!
See on vägagi tähtis!
Mis on lahti?
Manni, see polnud minu süü.
Ma käisin vaid suitsu ostmas.
Seal oli üks tüüp. Ta oli nii kiire, uskumatu.
Ta oli läinud, enne kui välja jõudsin.
Siis võtsin isegi takso.
See täielik idioot sõitis itta. Seal on ka Grünewaldi tänav.
Ja mina märkasin seda liiga hilja.
Ma lihtsalt ei mõelnud sellele. Olin meie mopeedi pärast segaduses.
Polegi oluline. - Kui kohale jõudsin, olid sa läinud.
Suva... Niikuinii on liiga hilja. Kõik on läbi.
Miks siis? - Aita mind, Lola.
Ma ei tea enam, mida tegema pean.
Sa polnud seal ja ma keerasin kõik kihva.
Ole rahulik. Mis juhtus?
Ütle mulle, mis juhtus? Eks?
Ta tapab mu. Ma saan surma.
Manni, lõpeta! Sa hirmutad mind! Mis lahti?
Kas nad said su kätte? - See oleks juba midagi. Ei.
Kõik läks hästi. Viisime need asjad sinna. Siis tulid need tüübid.
Nad maksid ära ja asi tehtud. Ülimalt lihtne.
Nad viisid mu üle piiri ja panid siis maha.
Siis jättis Lollo mu üksi sinna.
Siis läksin selle kükloobi juurde ja sain temaga otsekohe valmis.
Kõik olid täpsed. Ainult sina mitte!
Sa polnud seal.
Ja edasi?
Seal polnud midagi. Isegi telefoniputkat mitte! Ma ei saanud endale taksotki kutsuda.
Siis läksin metroosse... ja metroos...
Seal oli üks asotsiaal. Ja ta kukkus maha.
Ühel hetkel olid inspektorid platsis.
Olen mängust väljas, nagu alati. Reageerisin liiga hilja.
Kott! - Kott.
Kott.
Ma olen kuradi algaja. Olen täielik lollpea.
See sai ainult minuga juhtuda. Lola, oleks sa mulle järele tulnud,
poleks kogu seda värki juhtunud. Sa oled alati täpne. Alati!
Kas sa siis järgmisest peatusest ei helistanud?
Jah, muidugi, see neetud kott oli ju ammu läinud.
Ma tean täpselt. See oli tema.
See kilekotitüüp istub juba järgmisel lennukil.
Teel Floridasse või Hawaiile või Kanadasse või Hongkongi või Bermudale.
Või kuhu iganes.
Ja Ronnie? - Ta tapab mu, Lola!
Sa pead talle rääkima. - Unusta ära!
Aga miks siis? - Ta ei usuks ühtki mu sõna. Ei iial.
Kord oli mul salaja pakk sigarette näpus. Ta märkas seda kohe.
Ta ei usu kedagi.
Kogu see töö oli mingisugune test...
Usaldustest. Mõistad? Persse.
Kui palju oli? Kotis ma mõtlen.
100 000. - Mida?
100 000. Ma ju ütlesin. Usaldustest. - Ah sa kurat.
Ütlesin, et üks kord ei tea ka sina, mida teha.
Ühel päeval ei leia ka sina enam väljapääsu.
Mitte enne minu surma. See jõuab palju varem.
Kas mõtled endiselt, et armastus suudab kõike.
20 minutiga 100 000 marka välja ei võlu. - 20 minutiga?
Jah, Ronnie ütles, kell 12 veetorni juures. Kohe siin nurga taga.
Sa pead põgenema, Manni. - Ah unusta see.
Kuidas siis? - Ronnie saab kõik kätte. Kui vaja, ka sinu.
Ma tulen sinuga kaasa.
20 minuti pärast tuleb Ronnie ja minuga on lõpp. - Manni, lõpeta.
Sa ei tea ju ka mida edasi teha. 100 000 ei saa ka sina kokku.
Ta tapab mu, Lola ja laseb mu tuhaurni mööda Spreed Põhjajäämerre.
Siis on su Manni ajalugu ja sa ei saa midagi teha. - Pea lõuad!
Nüüd kuulad sa mind. Sa ootad seal. Ma tulen ja aitan sind.
Sa ei liiguta end. Olen 20 minuti pärast seal. Selge?
Kas paned ehted panti? - Kus sa oled?
Telefoniputkas... kesklinnas. Spiraali juures.
Püsi paigal. Mõtlen midagi välja. Vannun sulle.
20 minutiga. Selge?
Lähen praegu Bollesse ja tulen 100 000-ga tagasi.
Hull, lõpeta ära. - Ronnie ütles, et nad teevad 200 000 päevas.
Praegu on keskpäev, pool sellest peaks valmis olema.
Sa oled hull. Sa ootad seal putkas. Ma tulen kohe.
Ma lähen röövin panka. - Oled sa hull?
Sa ei tee midagi. Seisad seal. Ma tulen kohe.
Ja siis? - Siis ma aitan sind. Küll midagi pähe tuleb!
Lola, 20 minuti pärast olen ma kas surnud või lähen ja võtan raha.
Ei, oota! - Miks siis?
Kuna ma tahan seda. Ma aitan sind. Ma saan raha.
Kell 12 lähen sisse. Kauem ma ei oota.
Olgu! Kes? Kes?
Axel? Toni? Max?
Anna? Georg?
Vanaema? Vanaisa?
Josef? Antje?
Ulf? Ronnie?
Emps? Axel? Paps?
Paps? Mamps?
Paps? Uwe? Rolf?
Emps? Paps?
Paps.
Lola, kas lähed poodi? Mul on šampooni vaja.
Muidugi! Ma teadsin, et oled tõusev täht.
Ikka! Ma pean järele mõtlema. Ma ei tea.
Ja siis, sa oled ju ka abielus!
Hei! Tee silmad lahti!
Lirva.
'Ja siis'
Öösiti on kõige hullem.
Siis ärkan ma üles ja ei saa magada.
Siis ma kardan.
Kardan pimedat. Mina!
Ma pole kunagi pimedat kartnud. Ma pole millegi ees hirmu tundnud.
Siis mõtlen ma meile.
Siis ma mõtlen, et kõik jääbki nii kestma.
Ja sa ei söandaks...
Siis ma küsin endalt, mida ma siin õieti teen?
Kui kaua see niimoodi kestab? See salatsemine, see neetud valetamine.
Kas elan vanaks ja veedan unetuid öid mehe pärast, kes mind ei taha?
Hei! On sul jalgratast vaja?
50 marka, peaaegu uus!
Ei!
'Ja siis'
Ma tean seda, mees!
Pole minu süü, et see on nii suur summa!
500? Mida ma 500 margaga peale hakkan?
Tänan.
Teie kaart!
Pean minema. Meyer tuleb kohe.
Kas saame hiljem kokku?
Armastad sa mind? - Mida?
Kas sa armastad mind?
Miks sa seda praegu küsid?
Kas sa armastad mind?
Jah, kurat võtaks.
Siis otsusta.
Mitte praegu.
Kunagi pead ikka otsustama.
Aga miks just praegu, siin, kohe?
Kuna ma olen rase.
Sa vaata vaid. Printsess Lola isiklikult! Milline õnn!
Kuhu nii kiire? - Palun. Võin ma?
Papsi juurde, neidis? Aga muidugi!
Vabandust.
'Ja siis'
Ütle. Kas tahad minuga last saada?
Jah.
Lola? - Paps!
Sinu tütar?
Mina olen Jutta Hansen juhatusest.
Vabandust, et segan. Asi on pakiline. Vabandage.
Pole midagi. Olin niikuinii...
Mida sa siin teed? - Mida teie siin teete?
Ei midagi.
Kuula mind.
Kui ütlen sulle, et vajan su abi...
Rohkem kui ei kunagi varem...
Ja et oled ainus, kes mind praegu aidata saab. Kas aitaksid mind?
Sa näed kohutav välja. - Kas aitad mind?
Mis juhtus? - Pole aega rääkida. Kas aitad siis mind?
Kuidas siis, kurat võtaks?
Mul on vaja 100 000 marka. Kohe praegu. - Mida?
Mul on vaja 100 000 marka... viie minuti pärast või muidu...
Või muidu? - Muidu juhtub midagi kohutavat.
Ma ei saa ühestki sõnast aru. Mis täna lahti on?
Paps, palun! Sa pead mind aitama! Palun!
Mul pole 100 000 marka. - Aga mu elukindlustus?
See pole ju 100 000 väärt.
Paps, palun. Ma mõtlen tõsiselt. See pole nali.
Ausalt, Lola. Sa ei mõtle ometi tõsiselt?
Mõtlen küll! Kui sa mind ei aita, sureb ta. - Kes sureb? - Manni!
Manni? Kes on Manni? - Mu kallim, juba üle aasta!
Ei tunne teda. Miks ta sureb, kui sa... - Kama kaks!
Olgu. Tule kaasa.
Kas aitad mind? - Muidugi ma aitan sind.
Mine nüüd koju ja heida voodisse.
Ütle oma emale, et ma ei tule täna koju. Ja homme ka mitte.
Ja peale seda ka mitte. Sest ma jätan teid maha.
Ma abiellun teise naisega.
Ta saab minuga lapsi ja ma püüan õnnelik olla.
Sest lõpuks võtab keegi mind tõsiselt.
Keegi, kes kogu aeg mu kallal ei võta. "Sa oled kogu aeg tööl",
"Sul on peas ainult numbrid", "Sa oled ikka veel boss".
Võib-olla ongi nii. Teil pole õrna aimugi.
Ma ei taha enam ainult see tola, keda süüdistada.
Tore on papsi pappi raisata. See teile meeldib.
Aga sellega on nüüd lõpp.
Mina pole sinust sellist kägu kasvatanud.
Aga kasvatasid, sa idioot. - Ei kasvatanud!
Ma ütlesin, et oled käomuna.
Nüüd sa siis tead!
Mees, kes su sigitas, ei saanud sinu sünnistki osa.
Palun visake ta välja.
Noh. Viska välja!
Igal ühel on kord halb päev.
Nägemiseni.
Laps, mis on?
On teil kella?
Täna pärastlõunal?
Kõik selge.
Ei, las olla.
Olgu.
Oota.
Ära tee seda.
Palun, Manni. Oota.
Oota mind ära.
Ma olen kohe seal.
Palun.
Palun, Manni. Oota.
Manni!
Nii.
Nii, kõik põrandale pikali! Kõik pikali!
Ja nüüd kõik põrandale pikali.
Käed kuklale ja lõuad kinni!
Kassad lahti!
Kõik kassad lahti! Kassad lahti!
Kassad lahti ja pikali!
Kes mu närvi ajab, saab kuuli.
Manni!
Lola, kus sa olid? - Ei jõudnud kiiremini.
Kas aitad mind?
Kas me võiks kiiresti põgeneda?
Enam mitte. Sa näed, millises sitas ma olen.
Miks sa mind ei oodanud?
Ootasin ju. Sa jäid hiljaks.
Kuidas jääb? Kas tuled?
Käed üles, poisu! Ja kiiresti!
Eluga!
Relv käest! Kiiresti!
Ära liiguta.
Arvan, et kaitseriiv on peal. - Kuidas see käib?
Seal külje peal on väike hoob.
Laps, sa ei oska seda käsitseda.
Ära liiguta!
Tule siia.
Kata mind. Ma toon raha.
Kiiresti, enne kui võmmid tulevad.
Seis!
Manni?
Kas sa armastad mind?
Loomulikult.
Kuidas sa selles nii kindel oled?
Ma ei tea. Lihtsalt olen.
Aga ma võiks ka keegi teine olla.
Ei. - Miks mitte?
Kuna sa oled parim. - Parim mis?
Parim naine.
Parim kõigist naistest?
Loomulikult.
Kuidas sa seda tead?
Lihtsalt tean.
Sa usud seda.
Heakene, ma usun.
Näed siis. - Mida?
Sa pole endas kindel.
Oled sa segi läinud?
Aga kui sa polekski mind kohanud?
Mis siis oleks?
Siis räägiks sa sama juttu kellelegi teisele.
Ma ei räägi, kui sa seda kuulda ei taha.
Ma ei taha midagi kuulda. Ma tahan teada, mida sa tunned.
Olgu. Ma tunnen, et sa oled parim.
Sinu tunne. Kes on "sinu tunne"?
Mina.
Minu süda.
Sinu süda ütleb: "Tere hommikust, Manni, see ongi tema"?
Täpselt.
Ja sina ütled: "Tänan selle teabe eest. Järgmise korrani"? - Täpselt.
Ja sa teed alati, mis su süda ütleb?
Ta ei ütle midagi.
Ma tean, et...
Ta lihtsalt tunneb.
Ja mida ta praegu tunneb?
Et keegi esitab väga lolle küsimusi.
Sa ei võta mind üldse tõsiselt.
Lola, mis on lahti?
Kas sa tahab kuidagi... mu juurest ära minna?
Ma ei tea.
Ma pean otsustama. Vist.
Aga ma ei taha.
Ma ei taha ära minna.
Seis.
Lola, kas lähed poodi? Mul on šampooni vaja.
Muidugi! Ma teadsin, et oled tõusev täht.
Ikka! Ma pean järele mõtlema. Ma ei tea.
Ja siis, sa oled ju ka abielus!
Tee silmad lahti, sa loll lehm!
Kuradi lirva!
'Ja siis'
Hei! On sul jalgratast vaja? - Ei!
50 marka. Peaaegu uus! - See on ju varastatud.
'Ja siis'
500? Mida ma 500 margaga peale hakkan?
Ütle. Kas tahad minuga last saada?
Jah.
Isegi, kui ta sinult pole?
Sa vaata vaid. Lolakene. - Mul on kiire. Palun!
Palun. Ma pean sisse minema!
Viisakus ja enesevalitsemine on kuninganna ehted.
Palun lase mind sisse.
Väheke viha teeb head. Hingele, vereringele, nahale.
Mis armastus sellest tuleb, kui see juba niimoodi algab.
Kui sa mind unarusse poleks jätnud, poleks seda juhtunud.
Mul on pere, kurat võtaks!
Ma ei jäta oma haiget naist ja kolme last maha.
Su naine kaanib päevad läbi!
Ja siis? Mida sina ka tead?
Mida te siit tahate? Te segate meid.
Lola?
Tere, paps.
Miks sa ei koputanud?
Mida te siin teete? - Mida sa tahad?
On see su tütar? - Pane uks kinni.
Mida sa siin teed?
Ma vajan su abi. - Mitte praegu! Näed isegi.
Teisiti ei saa. - Miks sa just praegu minu büroosse tulid?
Mul on probleem. Mõistad?
Kes see tibi on? - See ei puutu sinusse!
Lola, mine koju. Jäta mind rahule.
Ma ei saa! - Miks mitte?
Mul on raha vaja. - Siis mine tööle.
Lähengi, aga mul on raha kohe vaja!
Kena. Peaasi, et siit kaod.
Kui palju?
Ei, mul on palju rohkem vaja.
Palju rohkem? Mis tähendab palju rohkem? - Palju, palju rohkem.
Kas sa üldse ei häbene? Kas sa ei näe, mis siin toimub?
Ei huvita, sa loll lehm! Mul on teised mured!
Ära sa mõtlegi...
Mida?
Hei! Mis lahti on?
Täna pole sinu päev. Pole midagi.
Kõike ei saa ju ka tahta.
Hei!
Tuled minuga kohe kaasa.
Saab sind veel päästa?
Mida sa õige mõtled... - Lõuad, mine ees!
Laps, sa ei oska ju seda asja käsitleda.
Teen sulle ühe ettepaneku.
Eest!
Kuula, me võime sellest rää... - Käi persse!
'Ja siis'
Kurat! - Kood.
Vait!
Lola, mida sa teed?
Tee lahti!
Lola, kõikjal on kaamerad. Sa ei pääse siit eales välja.
Varsti kubiseb siin võmmidest.
Nad jäävad niikuinii alati hiljaks. Lao 100 000 sisse!
Ole nüüd, väike tüdruk.
Jäta oma paps rahule. Sa ei taha ju kellelegi viga teha, ega?
Ma ei tea.
Ei piisa. - Kuidas ei piisa?
Siin on 88 000. Ülejäänu pean alt tooma.
Mine siis.
Mine juba. Eluga, mees!
100 000.
Sinna sisse.
Tsau, paps.
See pole võimalik.
Hei, tüdruk. Mine eest ära.
Eluga, eluga. Mine sealt ära.
Pliks, kas eluisu on otsas?
Tähelepanu! Siin räägib politsei!
Hoone on sisse piiratud. Tulge ülestõstetud kätega majast välja.
Siin toimub midagi. - On teil kella?
Hüva.
Hei! Teelt eest!
Anna mulle veidi küüti! Palun!
Oled sa peast soe või? - Oota!
Oota, Manni. Ma tulen.
Olen kohe kohal.
Oota. Ma jõuan.
Ma jõuan.
Manni!
Lola?
Kui ma nüüd sureks, mida sa siis teeksid?
Ma ei laseks sul surra.
Kui mul oleks surmahaigus ja pääsemisvõimalust poleks?
Ma leiaks selle.
Kui ma lamaksin koomas ja arst ütleks: "Veel üks päev"?
Ma sõidaks sinuga mere äärde ja viskaksin su vette. šokiteraapia.
Aga kui ma ikkagi sureksin?
Mida sa kuulda tahad? - Ütle juba.
Sõidaks Rügeni saarele ja puistaks su tuha tuulde. - Ja siis?
Ma ei tea. Loll küsimus.
Mina tean. Sa unustaks mu. - Ei.
Jah. Muidu sa ei saaks edasi minna.
Kindlasti sa leinaks. Esimestel nädalatel kindlasti.
Kõik on tohutu kaastundlikud ja löödud...
Kõik on nii lõputult kurb. Sinul on tohutult kahju.
Siis sa aga näitad kõigile, kui tugev sa oled.
Teised ütlevad: "Kui vapper naine".
"Ta hoiab end vaos, ei hüsteeritse ega ulu päevad läbi".
Ja siis ilmub välja üks uskumatult kena roheliste silmadega tüüp.
Ja ta on nii õrnatundeline.
Kuulab sind terve päeva ja laseb kõrvad peast rääkida.
Sa ütled talle, kui raske sul praegu on.
Ja sa lihtsalt pead enda eest hoolitsema, ega tea, kuidas edasi elada.
Järgmiseks istud tal süles ja mina olengi unustatud. Nii on lood.
Manni? - Mida?
Aga sa pole surnud.
Tõesti?
Lola, kas lähed poodi? Mul on šampooni vaja.
Muidugi ma teadsin, et oled tõusev täht.
Ikka! Ma pean sellele mõtlema. Ei tea.
Ja siis, sa oled ka abielus!
'Ja siis'
Vaata ette! - Vabandust.
Jah, kindlasti.
Friikartulid karriga. Ja koola.
Olgu ma neetud.
Elu on mõnikord täiega segane, mis?
Tule, poisu. Teen sulle välja.
On sul jalgratast vaja?
Saad selle erihinnaga: 70 marka.
Lola? - Hr Meyer?
On kõik korras? - Ei.
Ütle. Kas tahad minuga last saada?
Jah.
Hr Meyer on siin.
Ja veel midagi. - Mitte praegu.
Hr Meyer küsib, kas ta peab parkima või tulete ise välja. - Tulen juba!
See on ilusaim kink, mille mulle anda saad.
Kas saame hiljem kokku?
Tere päevast.
Tere päevast, pr Jäger.
Tere päevast. - Tere!
Tervitused. - Päevast, hr Meyer.
Paps!
Oota!
Teate, mis? Mul oli kummaline kokkusaamine. - Kas tõesti?
Teie tütrega. - Kellega? - Teie tütrega!
Paps!
Kurat! Kurat!
Oled lõpuks kohal, kullake!
Tänan. - Oota.
Hei!
Ühel päeval otsustasin, et ma lapsi ei taha.
Mul poleks nende jaoks aega.
Ettevaatust!
Mida ma teen?
Mida ma nüüd teen?
Mida ma küll teen?
Mõtle.
Aita mind.
Palun.
Ainult see kord.
Ma jooksen lihtsalt edasi, eks?
Ma ootan.
Hei! Oled sa elust tüdinenud?
KASIINO
Kuidas see siin käib? - Ostate žetoonid ja mängite nendega.
Selge.
Sellisena te sisse ei pääse. - Aga ma pean.
99,20 marka. Milliseid žetoone soovite?
Kas sajaseid on?
Selleks jääb puudu.
Palun!
Palun pange panused.
Enam mitte panustada.
20, must.
1500 mustale.
100 ja 400.
3500 100 marga eest 20-ndal. Teile.
Palun. 3500.
Palun tulge kaasa.
Üks mäng veel.
Palun pange panused.
20, must.
Palun tehke kiiresti. Mul on ka kilekotti vaja.
Seis!
See on minu. - Ma tean seda!
Mul on kahju.
Ja mida mina nüüd teen?
Anna mulle vähemalt seegi.
Mida sa tahad?
Ma olen temaga. - Mida?
Hästi.
Manni?
Manni!
Noh?
Kuidas sa välja näed?
Kas jooksid siia?
Ära muretse. Kõik on korras. Tule.
Mis seal kotis on?
Tõlkis: sipsik subclub.future.ee
LÕPP